Tento zákon objevil Joseph Gay–Lussac a zveřejnil ho v roce 1802 ve spisu Recherches sur la dilatation des gaz et des vapeurs.
Jestliže v nádobě zajistíme konstantní tlak, pak se daný děj nazývá izobarický, tzn. že platí p1 = p2. Pak stavovou rovnici dostaneme ve tvaru
neboli
Při izobarickém ději s ideálním plynem stálé hmotnosti je objem plynu přímo úměrný jeho termodynamické teplotě. Grafické znázornění závislosti objemu plynu na jeho termodynamické teplotě při izobarickém ději se nazývá izobara.
![](/sites/default/files/styles/medium/public/encyklopedie/insert/37_3.gif?itok=sunYxQj6)
Grafická závislost tlaku na objemu.
Zdroj: Techmania Science Center. Autor: Magda Králová. Under Creative Commons.
Při zvýšení teploty plynu přijme plyn teplo. Protože při izobarickém zvětšení objemu plyn koná práci, vyplývá z prvního termodynamického zákona, že teplo přijaté ideálním plynem při izobarickém ději se rovná součtu přírůstků jeho vnitřní energie a práce, kterou plyn vykoná. Práce odpovídá obsahu obdélníku pod izobarou.
Izobarický děj se vyskytuje např. při ohřívání a ochlazování vzduchu ve výměnících tepla a při hoření paliva během vstřikování do válce u spalovacích motorů, v plynových turbínách nebo proudových motorech.
Za předpokladu, že T0 = 273,16 K a T = 273,16 + t, můžeme Gay–Lussacův zákon přepsat takto
Tento vztah vyjadřuje závislost objemu plynu na teplotě v celsiových stupních. Koeficient 1/273 je pro všechny plyny stejný.