Difuze je samovolné pronikání částic jedné látky mezi částice druhé látky stejného skupenství. Nejrychleji probíhá difuze v plynech (např. při otevření voňavky) a to především v těch, které mají menší hustotu. Difuzi vysvětlujeme tepelným pohybem částic, z nichž se skládají látky. Při vyšší teplotě pozorujeme rychlejší průběh difuze. Z toho usuzujeme, že při vyšší teplotě se částice pohybují rychleji. Difuzí se zabýval v roce 1803 Claude Berthollet, v roce 1822 Jean Fourier, v roce 1888 lord Kelvin a Walter Nernst, v roce 1890 Max Planck apod.
![](/sites/default/files/styles/large/public/encyklopedie/insert/8.jpg?itok=rtmtqqLQ)
Průběh difuze ve sklenici vody skoupelovou solí (děj trval několik dní).
Zdroj: Techmania Science Center. Autor: Magda Králová. Under Creative Commons.
Difuze mezi dvěma kapalinami může probíhat i tehdy, jsou–li vzájemně odděleny blánou, např. biologickou membránou. Tento jev se nazývá osmóza a poprvé ho náhodou pozoroval v roce 1748 Abbé Nollet. Chtěl při svých pokusech chránit líh před vzduchem, a tak ho nalil do cylindrické nádoby, kterou obvázal neprodyšně měchýřem a ponořil ji do velké nádoby s vodou. Líh z nádoby přesto unikl. Pronikání obou kapalin blanou neprobíhá stejně rychle, méně hustá tekutina proniká blánou rychleji. To vede na jedné straně ke zvýšení hustoty, na straně druhé ke snížení hustoty. Vzniká osmotický tlak, který je úměrný koncentraci roztoku.
Na základě existence osmotického tlaku vznikl Ansellův indikátor zápalných plynů v dolech. Osmoza je velmi důležitý proces v živých organismech a rostlinách. Např. buněčná blána obsahující plazmu živé buňky je polopropustná; je propustná pro malé molekuly vody, pro velké molekuly dalších látek je však téměř nepropustná. Pronikají jí molekuly různých látek potřebných k výživě buňky. Molekuly bílkovin buněčná blána nepropustí. Osmotický tlak v rostlinách se částečně podílí na přenosu vody v rostlině a je tak veliký, že rostliny mohou nadzvednout povrch nepoužívané asfaltové silnice. Osmotický tlak může i za praskání přezrálých třešní po dešti. Třešně tvoří z 80 % voda, a proto slupka nezvládne tlak způsobený vniklou dešťovou vodou.